"Ние обичаме майките си несъзнателно,
и разбираме колко дълбоко вкоренена е тази любов едва
при крайната разд?ла. " Ги дьо Мопасан 1850-1893
Аз не знам какво се случи. Когато б?х малък, ние се обичахме.
Аз все още ? обичам. Мога да ? гледам,
да говор? с не?, да бъда до не?. Но...
...не мога да бъда синът й.
Бих могъл да бъда син, на който и да е. Но не и неин.
Имаш крем-сирене покрай устата си.
- От другата страна, също. - Избърсах и от двете страни.
Хубаво, ама има все още малко от тази страна. По-надолу...
Не, от другата страна.
Сега е добре.
Мраз?, когато се гримираш в колата! Не е безопасно.
Може ли Антонин да преспи у нас в събота?
Да. Докато аз...
Н?ма нужда да готвиш. Нито пък аз.
- Защо по д?волите не млъкнеш? - Защо?
- Искам да чу? сутрешните новини! - ?ова не са новини. ?ози тип ни досажда.
Досажда на теб! Аз го намирам за много, много цивилизован.
- Последни? път каза, че ти е досаден. - Юбер, ако не го харесваш ...
Когато се сдобиеш с тво? кола слушай. каквото щеш. Аз слушам новини в мо?та.
- ?и дори не слушаш! - Напротив, слушам...
- Какво каза той?... - Вземи автобус като връстниците си!
Прекали.
- Хей ... - Какво?
Какво искаш?
Можем да говорим. Аз не съм ти просто шофьор.
Оставих те да се вглъбиш в новинарската си емиси?!
"Вглъбиш"?, виж ...
?и си точно копие на баща си.
Не можеш да говориш като всички останали. Винаги приковаваш вниманието към себе си.
И двамата мислите, че пикаете парфюм.
Господи, намали! Не бъди такава невротичка!
- ?ой беше прав. ?и мина на червено. - Не, не съм!
- Беше червено. - Жълто.
Беше червено! Червено! Червено!
- Слаб шофьор си, слагаш грим ... - Ако не си доволен, хвани автобуса!
Провери, колко от твоите при?тели ги карат до училище.
Стига ме кара да прав? проучвани?! ?ова са такива глупости!
- 50% ги карат до училище. - За глупачка ли ме вземаш?
Слез и върви пеш.
Закъсн?вам. Днес н?мам време да те закарам чак до там. Слизай!
- Ще закъсне? 30 мин. Не можеш ли.... - Закъсн?вам! На китайски ли говор??
А и ти си такъв мил спътник! При?тен ден!
АЗ УБИХ МАЙКА СИ
Мислил ли си за име на рисунката си?
Записал съм го. Погледнете в тетрадката ми.
Заглавие: Синът
Поздравлени?, шампионе! Сигурен съм, че ще получиш златна звезда!
Ще намерите годишната заплата, услови?та на труд и придобивките.
За втората част, ще интервюирате родителите си. Всичко е написано.
Можете да работите в екипи.
- Госпожо? - Да.
- Мога ли да използвам лел? си? - Не, Юбер.
Искаме статистика за това, какво работ?т повечето родители.
Не можеш ли да интервюираш н?кой от твоите родители?
Аз никога не виждам баща си,
а...ма...майка ми е мъртва.
Е, тогава можеш да използваш професи?та на лел? си.
- Съжал?вам. Не знаех. - Н?ма нищо.
Когато се взираш в светлината...
и след това затвориш очи,
виждаше зелени флуоресцентни петна на черен фон ...
Странно е, защото чувстваш като че ли можеш да ги контролираш, но ...
Затвар?й си устата!
Здравейте!
- Ето те и теб. Подрани... - Обучавах новопостъпили...
.. Не отнема време. Добър ден, Юбер! - Здрасти.
- Ще останеш ли за вечер?? - Не, не мога, тр?бва да ...
- Ей, новобранец! - Хайде, остани. Ще поръчаме суши ...
Обичаш ли суши ?
- Не, наистина тр?бва да се прибера вкъщи. - Кофти. Друг път тогава.
Какво става с домашната работа? Написахте ли ? вече?
Да! Чиста лудост. Скъсахме си гъзовете.
Как мина ден?т ти?
- Попитах те нещо. - Нормално.
- Не попита за мо?? - Не.
Защо? Ако се е случило нещо специално, щеше вече да си ми казала.
Нали? Същото важи и за мен.
Но тъй като беше поредни? пропил?н ден в клас, пълен с идиоти,...
.... блъскащи железа и пристрастени към секса, по добре да мълча.
?ова е толкова безинтересно.
См?таш ли, че другите деца използват този тон към техните майки?
См?таш ли, че другите майки, са трън в гъза като теб?
?ова не е хотел!
Аз не съм просто готвач или шофьор да те вози според твоите прищ?вки.
Бихме могли да говорим. Н?кога ние разговар?хме.
"Разговар?хме"! Б?х на 4 и си н?мах никой друг.
Стекът е добър.
Вкусен е.
Радвам се.
Не трабва да спорим за глупости. Мраз? това ...
Е, поеми дълбоко въздух. Знаеш това.....
Казвала си го 40 милиарда пъти! Сигурно имаш Алцхаймер.
Антонин е ще дойде малко по-рано в събота. Преди вечер?.
Но аз ще сготв?, ще направ? тост.
О, наистина? И беше много трудно да ме попиташ първо?
- Попитах в колата тази сутрин. - Невъзможно. Дениз ни покани.
Шегуваш ли се? Попитах те в колата тази сутрин и ти каза "да"!
- Виждаш ли? Имаш Алцхаймер! - Не започвай, Юбер!
Не се опитвай да ме манипулираш!
Добре тогава ...
- Аз ще отида у Антонин. Проблемът е решен. - И дума да не става!
Казах на Дениз че ще дойдеш. ?? те обича и иска да те види!
- Ще готви телешки джолан. - И пет пари не давам!
Имам планове. Имам свой собствен живот! В събота отивам в Антонин!
- Забавл?вайте с Дениз и джоланите! - Кажи сбогом на седмичните си финанси.
- Просто и ?сно. - Сега шантаж ли?
Баба много ще се зарадва, ако знае ...
Аз управл?вам това наследство, докато станеш на 18!
Ако не си доволен, отиди да живееш с баща си! Ясна ли съм? Ясна ли съм?
- Мраз? те. - О, продължавай, Юбер! Мрази ме!
Мрази, когото си искаш и им го Казвай им го направо в очите.
Аз също съм мразила хора. Умр?х ли от това? Не! Все още съм тук!
Спри да си тананикаш, когато си б?сна! Класическа реакци?!
Не съм б?сна. ?ози разговор свърши!
Добре! Кажи на Дениз, че не мога да дойда, че не съм свободен...
Кажи й, че съжал?вам, че не мога да присъствам.
?ова н?ма да й хареса.
?и си напълно безчувствен. Чувствата на хората не те зас?гат.
Дори и най-лошата м?йка на света е светица, сравнена с теб.
Колко мило.
Пожелавам ти при?тна вечер
?? не ме е искала.
Гледала е на мен като на бреме и не е способна да бъде майка.
?? се е омъжила и е имала дете, защото ... това е, което всички са очаквали от не?.
?ова е, което всички и до днес очакват от жените.
Е, почти всички.
Относно заплатите, които варират между 35000 ...
... и 45000, средно.
Ще говор? за социалните придобивки.
Социални придобивки са наистина глупост, защото ...
?и! ?р?бва да говор? с теб след часа!
Изглеждам ли ти мъртва, по д?волите?
Добре! ?ихо, мол?!
?ишина, всички.
Върнете се обратно на местата си, момчета!
Мол? ви!
Юбер, ела тук!
Юбер Минел!
Искам да говор? с теб!
- Защо каза това, на учителката си? - Остави ме!
Юбер, качвай се!
Мое задължение е да се увер?, че си се прибрал жив и здрави! Влизай!
Виж, имам...
.имам бонбони!
Защо излъга?
Неоспоримо беше, че ще разбера. Знаеш това.
Аз н?мам повече часове вече, да отидем да хапнем.
Не е ли незаконно учители и ученици да излизат заедно?
Не толкова, колкото да убиеш майка си.
Прав си, не тр?бва да те виждам извън клас, но другите учители го прав?т.
Имах навик да идвам тук, когато б?х на тво?та възраст.
Знам ...Останало си е все така старомодно.
Но все още това м?сто има специална аура.....
Мазна храна, горчиво кафе, седалките са твърде червени, но ...
- Готови ли сте да поръчате? - Сандвич с пушено месо, мол?.
За мен същото като не?, с майонеза върху картофките.
- А за пиене? - Вода.
?р?бваше да знам, че е глупаво да ви кажа, че майка ми е мъртва.
Б?х идиот да си измисл? това. Извин?вам се.
Никога не съм могла да понас?м баща си. И това не се е променило.
Хората си мисл?т, че с възрастта, се сработваш с родителите си
... и всичко се нарежда по-добре.
Но ние не сме говорили от 10 години.
Не се разбирам с майка си. Ние н?маме нищо общо.
Наистина нищо.
Благодар?.
"Майката никога не може да бъде при?тел на сина си." Кокто.
"Обичай баща си и майка си." Бог.
- Католик ли си? - Ами.....
В?рвам, че има нещо, н?кой ...
но не знам дали това е Бог или Буда или ...
Но знам: ?ой ми е дал грешната майка.
Защо станахте учителка?
Не знам.
O, зловеща, жестока жено. Мрачните трели на тво? глас нос?т тъжна песен....
...ко?то ме преследва и аз б?гам в усойна, мрачна долина.
?р?бва сме в състо?ние да се самоубиваме....
Вътре в главите си. И тогава да се прераждаме.
За да можем да говорим, да се гледаме един друг, да бъдем заедно.
Като че ли никога не сме се срещали преди.
Ако майка ми и аз б?хме напълно непознати,
сигурен съм, че бихме се разбирали.
Не му казвай това, смотан?ко!. ?ой се връща за да ти даде урок
Не!
Знаех си! Казах ти! Каква откачалка.
- Здравей, мамо! - Здравей, Юбер!
Може ли две думи набързо?
- Не, дават любимото ми шоу. - Но ти го записваш!
?р?бва да говор? с теб. Открих идеалното решение.
- О, така ли? - За нас. За нашите отношени?.
Мисл?, че тр?бва да си потърс? мой собствен апартамент.
Наистина?
Вид?х реклама по път? от училище. Бихме могли да го огледаме.
Изглеждаше хубав. В хубав квартал. Близо е до метрото,...
... до училище, до при?телите ми!. ?ака н?ма да се налага да ме караш всеки ден.
?и никога не си се прал сам тук! Ще откачиш.
Е, тук ...,защото винаги си на гърба ми!
?ам н?ма да имам друг избор. Н?ма да живе? в кочина!
?р?бва да го поддържам чист. Знам, че ще е така.
- С парите на баба ти? - Да, точно така.
?ака си и мислех. Ние сме на една и съща дължина на вълната!
Да, това е добра иде?.
Аз съм толкова щастлив, мамо.
Обичам те, скъпа мамо. Добре, Отвам да го огледам. ?олкова съм щастлив.
Обичам те, скъпа мамо.
Ще видим.....
Дадох под наем този апартамент на стадо свине, та пребо?дисвах всичко
Добре, тук е бан?та.
?оалетна, вана, душ, мивка с аптечка.
Чисто е. Ето м?сто за н?кои непотребни вещи.
И при?тел, тук имаш килер. Можеш да набуташ много нещо вътре.
Коридор, коридор, коридор ...
А ето ? и кухн?та!
Последна спирка, пътници!
В случай, че искаш, ще сложа печка, хладилник, каквото тр?бва.
Страхотно!
Идеален е за мен. Да, наистина е хубав.
- Ще ви се обад? съвсем скоро. - Добре! Звучи обнадеждаващо.
Има само едно нещо ...Без непри?тности. Съседите обичат тишина и спокойствие.
Нали? Страхотно! ?р?бва да б?гам. Имам работа за вършене.
Да вървим.
Мамо, тр?бва да говор? с теб.
- Моето шоу ще почне всеки момент. - Ще отнеме две секунди.
- Изчакай до рекламите. - Мамо ...
- Вид?х апартамента. - Кой апартамент?
Он?, за който ти казах вчера.
Идеален е за мен. Не мога да пов?рвам!
Ста?та е гол?ма, бан?та е перфектна, Отопление и електричество - в цената!
Юбер...Премислих. Лудост е на 16 да живееш в свой собствен апартамент.
Изчакай, докато станеш на 18, нали, скъпи?
Мол??
Вчера ти казах и ти каза, че това е страхотна иде?.
Подиграваш ли се с мен? Говорихме за това вчера!
Кой живее сам на тво?та възраст? Загубил си си ума.
Повръща ми се от теб! Повръща ми се от теб!
- ?и ме подоведе! - Дръпни се!
Какво правиш? Да не си луд?
- Не, не! Ще плъзнат мравки! - Майната им на мравките и на теб!
Довлечи си задника тук и почисти това мазало или ще съжал?ваш!
Майната ти!!!
?ова, което казвам, наистина го мисл?.
В?рно е, че ? обичам. Но това не е любовта на син.
Странно е...ако н?кой ? нарани, ще го уби?. Бих го убил.
Но същевременно има стотици хора, които обичам повече от майка си.
Какво, по д?волите, правиш ?
Мирише хубаво тук! ?оку-що се върнах от родителска среща.
Разгледах рисунките ти. Юбер, не знаех, че рисуваш!
Наистина съм впечатлена от работите на двама ми. Ще поразкрасите ли офиса ми?
Може да нахвърл?те нещо по стените. Нали се сещате, петна, пръски!
- Нарича се "дрипинг", мамо. - ?очно така, дрипинг.
Ще имата пълна свобода! ?ова е рекламна агенци?, не данъчна служба.
- Ще се радваме да го направим. - Фантастично!
Кажи "да" или ще те изритам навън. Ела помогни да сложим масата.
Не, не, не! Аз съм толкова дзен в това. Пълна Нирвана!
- Веднага! Направи го, загубен?к... - Луда ли си?
Спри! Спри!
Юбер? Вкъщи ли си?
Ето те и теб. Виж какво купих.
Знам, ще кажеш, че е ужасно.
О, да!. Прекрасно е.
Не го намирам за ужасно.
?ова е нещо като ... един вид за сафари.
Харесвам животински мотиви.
Стопл?т интериора. А и си подхожда с тапетите
- Подхожда си с това...тигъра. - Ето защо го купих.
Прекрасно е.
Обичам те.
И аз те обичам, скъпи.
Казах го просто и ?сно. За да не го забрав?ш.
Ето още един начин да направиш една порци? красива.
?ези ?йца са страхотни!
- Харесва ли ти? - Вкусно е. Имат кориандър, нали?
- Да. Сложих малко. - Обичам кориандър. ?ова е пир!
?ова е добре. Придава малко азиатско-индийски вкус.
?е го слагат също и в кус-куса. Мароканците ... Северно африканците.
Придава международен привкус.
Как беше на работата през седмицата?
- Добре. - Да?
Малко неистово, но ... нормално.
Какъв е този шум? Причува ли ми се?
?ова е пералн?та. Пуснах ? тази сутрин.
Наистина?
- ?ова е хубаво. - Аха.
Какво става с теб ? Да не се е промил мозъка ти?
Ето ? и Диди.
- Здрасти, Диди! - Как си?
Добре. Не разбирам защо искаш да ходиш пак. Вече имаш добър тен.
- ?р?бва да се поддържа тена, момиче! - Обърни внимание на костюма.
- ?ози, който ми купи от Форт Лодърдейл! - Секси.
- Готино нали? - Здрасти.
Господинът мие чиниите! Каква чест!
В зандан ли го затвори ? ?р?бва да ти дам и моите !
- Мъжа си или сина си ? - И двамата!
Винаги ме караш да се сме?!
Отиваме на солариум и ще ?дем там. Искаш ли да вечер?ш с нас?
Юбер, искаш ли да вечер?ш с нас?
Да.
Ще сготв? паста с песто и ако се върнета, ще вечер?ме заедно.
Колко мило.
Добре, качвам се горе да се приготв?.
Давай, аз ще поговор? малко със сина ти.
Ела да видиш мо? хибискус. Има красиви червени цветове.
- Гол?м и красив е. - Мо? н?ма розово..
?и имаш хубав тен. Аз съм мъртвешки бледа.
Глупости. Силвен не ме пуска на солариум.
- Чете ми писани? за рак ... - ?ова дори не е истинското слънце!
Да, това му казвам и аз.
Здравейте! Запознахме се на родителската среща.
- Хелен Римбо, майката на Антонин. - Разбира се! Извинете.
- Как сте? - Много добре.
Чакам майка си. ?? обича да се пече, аз не.
Нашите момчета ... От два месеца без една седмица!
- Два месеца? - Да.
- Два месеца ... какво? - ?ова, че са двойка!
Шантал Леминг!
Кабина 13, ваш ред е.
- Ще се откажа на рождени? си ден. - Аз също.
- ?върде е скъпо. - Да, пари на в?търа..
Сега вече знам защо Юбер е толкова странен...
?ака ли?
Чиниите, пералн?та, пестото ... ?ой си проправ? път.
Горкото бебче.
?ой беше обсебен от Лео Ди Каприо в "?итаник".
?ой му написа писмо на английски език. ?олкова сладко.
Имаше навик да ми казва всичко, когато беше малък.
Сега ме критикува за всичко, което казвам. Нищо не му е наред.
Като че ли ...
Като че ли всичко е изтрито. Като че ли ...
Не знам.
Имам чувството,...
че всичко е свършило. Нашите специални моменти, нашите пътувани? ...
Като че ли всичко това изчезна. Странно, нали?
Не е кой знае какво..
...че е...
...хомосексуалист.
Наистина не ми пука.
?р?бва да отида на пазар. Ела! Ще те остав? до видео магазина
и след това ще се върна да те взема. -Добре.
- Обичам те, скъпи. - И аз те обичам.
- Побързай, преди да затвори. - Идвам.
По д?волите. Н?ма да опъвам палатка тук.
Чаках ц?ла вечност! Две минути или тръгвам! Дойде ми до гуша.
- Следващи?т! - Благодар?.
- Здравейте. ?елефонни?т ви номер? - 450-555-6352
- Имате 2 DVD и един Блу Рей. - "Блу" какво?
Имаме промоци?: три нови заглави?, за три дни. Но не и за Блу Рей.
Искате ли да го смените?
По д?волите!
?ова беше за последен път!
Пуснах корени, докато господина си избира филми!
- ?и не разбираш нищо. - Не, разбира се, аз съм идиот!
Защо си тръгваш, след като ще се върнеш? За да ме вбесиш?
- Направи проучване ... - О, стига!
Колко от майките на при?телите ти ги карат до видео магазина.
Следващи? път - вземи колелото си. Не мога посто?нно да те воз?
За какво говориш? Беше тво? иде?. ?и ме попита дали искам.
Откъде да знам, че ти тр?бват 45 минути да си избереш видео?
Но както обикновено, ти си егоист.
Имаше опашка. ?р?бваше ли да разблъскам всички останали, защото мамчето чака?
И разбира се, ти отново крещеше Като истеричка.
- Да съм крещ?ла? - Да, крещеше!
А какво правиш ти в момента? И ти крещиш, нали?
За щастие баща ти е жив! Не издържам повече.
Край!
Знаех отдавна, че имаш Алцхаймер,
...но не знаех, че си и сл?па!
- Сега пък нещо ново. - Да! Спомн?ш ли си за днес?
Нищо! ?и не забел?за нищо! Пералн?та, чиниите.
Всичко! Вечер?та! Опитах се да те зарадвам!
Поздравлени?, Юбер! Мили Боже, колко фантастично!
Искаш медал, че най-накра? действаш като децата на тво?та възраст?
Спри да ме сравн?ваш с "децата на мо?та възраст!"
Аз не съм като т?х! И ти не си като майките им!
- Ние сме уникални! - Да, Юбер ти си винаги прав!
Да, прав съм! Аз съм прав! Мраз? те!
- Вбес?ваш ме. Не мога да те понас?м! - ?и не можеш да понас?ш никого.
Не мога да живе? с теб. Правиш живота ми ад!
- Бих жив?л в пустин?та без вод. - Чудесна иде?. Камили. Н?ма вода.
- Бих направил всичко, да съм далеч. - И преди да се усетиш, ще изревеш:
"Мамо, жаден съм. Прости ми!" ?и никога не си доволен.
Не, никога не съм доволен. Млъкни когато говор? и ме чуй.
?ака поне ще комуникираме.
Никога ли не си се питала защо н?маш съпруг ?
?и си точно като майка си: Напълно луда!
Престани!
Какво правиш?
- Отвори! Отвори вратата. - Отворена е.
Отвори! Отвори проклетата врата, заключена е!
Имаш ли нужда от помощ?
- Как може да се смееш? Как можеш? - Аз се сме? на себе си.
Отворена е, давай.
Какво правиш глупако? Луд ли си? Махни се от мен!
Успокой се. Още съм тук. Мръдни си задника.
- Махни се от мен. Не ме докосвай ! - Господи. Съжал?вам.
- Премести си крака. - Не ме докосвай, по д?волите!
Ключовете си ли забрави?
Помогни ми с покупките.
Юбер, ела и ми помогни да пренесем покупките от колата.
Прекрасно. И аз мога да ? игра? тази игра.
Юбер?
Антонин?
Юбер, тр?бва да се обадиш на майка си.
Не можеш просто да се извин?ваш с мен.
Не мога да приют?вам изб?гали ученици. Мога да загуб? работата си.
Аз не съм изб?гал. ?ова е просто почивка.
Знам, че е старомодно тук. ?ова беше къщата на баба ми.
Ало.
- Много интелигентно б?гство! - Кое имаш предвид ...
.когато ти изб?га от видео магазина или от вкъщи?
Не ми говори така. Къде си?
У Антонин.
Н?ма да се прибера и утре.
Ще пускаш корени ли в дома на при?тел? си?
?ук поне съм с хора, които обичам. И те ме обичат.
Кога ще свърши чистилището ти?
Мислиш си, че живота с теб е рай?
Не знам кога ще се върна. Но погледни в нощното ми шкафче.
?ретото чекмедже. Сред комиксите е старо копие
на "Философи?та в спалн?та".
Времето ще лети, докато четеш.
Не тр?бва да говориш така с майка си. В?рвам, че живота не е лесен, но...
Когато б?х малък, майка ми и аз б?хме като при?тели.
Нейните колеги й казвали, какво разглезено хлапе съм
и как те биха ме напл?скали!
?е са от типа дами, които казват: "особен е."
?олкова е дразнещо, когато хората казват "особен е".
?ова е липса на интелигентност да се разбере различното.
Или да се оцени. Или смелостта да си призна?т, че го мраз?т.
Майка ми често казва че аз съм нещо "особено".
- Добро утро. - Добро утро и благодар?.
Мога да си навлека много непри?тности, ако н?кой разбере, че си тук.
Знам.
Защо не мога да бъда като другите?
Децата см?тат, че майките им са трън в задника, но все пак ги обичат.
Не мисл?, че съм създаден да имам майка.
Или може би майка ти не е била създадена да има син.
Страница 131. Писмо номер 26.
Мадам ?урве отказва любовта на Валмон.
Шибана курва.
Но дълбоко в себе ?урве ...
Мечтаете ли, Висконт?
Да, а ти какво правиш?
Нищо ...малко домашна работа с един при?тел.
?ози следобед?
Добре. Добре.
Ще дойда.
Кой беше това?
- Баща ми. - Какво искаше?
Да гледаме филм заедно и да ?дем спагети, както, когато б?х малък.
?и никога не говориш за него.
Да, знам.
Моите родители се разделиха, когато б?х на 7. Майка ми казва, че баща ми ...
се уплашил, че родителстването не било за него.
И си тръгнал. Не отиде далеч, но си тръгнал.
Сега аз почти никога не го виждам. На Коледа, Великден ...
?ой изпраща картички и пари.
Негова загуба.
- Добър ден, Юбер. Влизай. - Добър ден.
?олкова съм щастлив, че ме покани.
Защото.у дома беше ад напоследък с мама.
Отседнал съм в къщата на един при?тел.
- Н?ма начин! - Остани тук.
Каза, че имаме вечер на спагетите! ?и ме излъга!
- Виж, тр?бва да говорим. - ?ова ще е забавно.
Искаш ли да пиеш нещо?
Не.
Добър ден, Юбер.
Е, и?
Майка ти и аз взехме важно решение.
Бележника ти е бедствие. Въпреки отличните оценки по френски.
На кого му пука? Още е само октомври. Ще работ? по-усилено.
- След седмица заминаваш в интернат. - Мол??
В Котику, близо до Магог. Намерихме хубаво училище.
Сред природата. Ще намериш снимки на техни? уебсайт.
- Местността ще те вдъхнови. - Ще ти хареса.
Не, никога н?ма да ми хареса!
Хей, аз съм в 9 клас! Никой не смен? училищата в 9-ти клас!
- Н?ма да ход? в интернат! - Ако искаш да вземеш диплома ще тр?бва.
"Ad augusta per augusta "
"До високите места, по тесни пътища."
Атмосферата там е много по-различна. ?ам е много по-строго.
- ?и се нуждаеш от надзор. А майка ти ... - Не може да ме понас?, нали?
- Не е това. - Какво, по д?волите, е, тогава?
Смекчи тона!
- Не можем ли да разговар?ме като възрастни? - Не!
Откъде се по?ви? Не сме се виждали или говорили 4 месеца!
Никога не прекарваме време заедно! ?и си винаги на работа!
И бум, ето те тук! Атакуваш с пълна сила!
Вие съсипвате живота ми. Да ви го начукам!
- Достатъчно, Юбер! - Ричард, успокой се.
Аз съм много спокоен!
Н?ма да отида в провинци?та. Ясно? Не ми е там м?стото.
- Защо не? В провинци?та е спокойно. - Не ми пука дали е спокойно.
?ам са шибани дебелоглавци!
Направих малко чай. Знам, че звучи малко като "Английски?т психопат ..."
- Мл?ко или захар? - Мл?ко, мол?.
- Свали си палтото. - Не, ще сто? облечен.
Четох твоите текстове по френски: твоите стихотворени?, кратки есета.
Знам, че тр?бваше да говор? с теб, но не можах да усто?.
Записах те за конкурса "Млад автор".
?ъй като тр?бваше да бъде изпратено от учител, а на тво? не е хрумнало...
Какво не е наред? Не тр?бваше да го прав??
Не, не е това.
Какво е тогава?
Моите родители ме изпращат в интернат.
Принудително. Всичко се случи много бързо.
Ето защо си бил толкова без настроение през ц?лата седмица.
Кога заминаваш?
Довечера.
Дойдох да ви благодар? за всичко.
?р?бва да отида и да свърша с багажа. Не искам да закъсн?вам.
- Юбер... - Да?
Въпреки всичко си записан за конкурса. Н?ма значение в кое училище учиш.
Успех в интерната.
Ще идвам да ви виждам през уикендите.
Чакай.
Ето. Страница 218, последната строфа.
Върви.
Майко, признавам, че Заради примките на един фалшив св?т....
Мо?та крехка лодка отплава надалеч И аз искам да дължа ц?лото си щастие
на майчината нежност.
Защо си студен като хладилник?
Знаеш, че интернатите са пълни с педали.
?ака че ти купих по?с на целомъдрието.
Не съвсем ...
Но...
Направих тези за теб.
За да мислиш за мен и ...н?ма да не ми изневериш с първи? срещнат.
?ова съм аз.
?ова си ти.
И.това е тво?та малка майка.
?ова беше в пощенската кути?. За теб е.
- Е ... - Да, аз тръгвам. Не се притесн?вай.
Изчезвам.
Господи ...
Какво правиш?
Изпращам те до автобуса, разбира се. Ще ми махнеш за довиждане.
?и ме изпрати в интернат, провали живота ми и очакваш целувка за сбогом?
Минути, преди да навърша 18, ще ти се обад?
и това ще бъде последни?т път, когато ще разговар?ме!
И тези трохи по лицето ти когато се храниш като прасе,
шибани? Алцхаймер,твоите стари дрехи, които ме карат да искам да повърна,
?во?та овча глава, пеперудите по стената, твоите манипулации,
можеш да ги набуташ в задника си!
Какво би направил, ако б?х умр?л днес?
Ще умра утре.
Скъпи Юбер,...
"?и си риба от големи дълбочини: сл?па и фосфоресцираща".
?и плуваш в мътна вода с ?ростта на съвременни? св?т,
но с крехката поези? на друга епоха.
След като си тръгна, баща ми ми се обади.
?ой каза: "Аз съм. Просто исках да те чу?."
Десет години на мълчание, десет секунди звук. Животът е абсурден.
Реших да посети при?телка в Принц Джордж, в Британска Колумби?.
в Британска Колумби?. Не знам кога ще се върна или дали ще го направ?.
Аз никога н?ма да те забрав?. Джули Клотиер XX
Времето свърши. Предайте ми вече есетата си.
Сега или ще ви отнема точки.
Аз убих майка си.
Обзалагам се, че повечето хора см?тат, че да мразиш майка си е гр?х.
?е са лицемери.
Сигурен съм, че те всички са мразили майките си.
Може би за секунда, може би в продължение на година.
Може би вече не е, може би са забравили. Не ми пука.
Сигурен съм, че са ? мразили.
- Какво искаш? - Да бъдемти при?тели.
И кексчето ти, ако н?ма да го ?деш.
- Аз съм Юбер. - Да, знам. Аз съм Ерик.
Благодар?.
Не е толкова зле тук. През нощта Можеш да правиш толкова неща.
Не, благодар?. Карциногенно, с жълти оцветители.
Ароматно и вкусно.
Как се оказа тук?
Заради майка ми. ?? ме мрази.
- Майка ти те мрази. Защо? - Просто ме мрази. ?ова е всичко.
- ?ова е част от живота ми. - И какъв е живота ти ?
- Не знам. Какъв е тво?т живот? - Мо?т живот ...
...не е че имам майка, ко?то ме мрази...
Но по скоро не бих желал да имам майка, ко?то ме командва.
- Притесн?вам ли те ? - Не, изобщо.
Да вървим.
Съжал?вам.
Утре излизаме, искаш ли да дойдеш?
Добре.
Мамо, съжал?вам, че те буд?, сладката ми майчица.
- Какво е станало? - Мамо!
- Злополука ли е станала? - ?олкова съм щастлив да те вид?.
?р?бва да поговорим. ?р?бва да поговорим.
Имах предвид да разговар?ме. Искам да говорим.
За какво?
Б?х в метрото, и изведнъж осъзнах, ...
По време на пътуването си помислих, че ако б?хме лице в лице.....
...бих желал да ти кажа и най-малкото нещо, което тр?бва да ти кажа ...
... но никога не съм ти казвал, защото не съм много по приказките ...
Знаеш, че трудно се ?досвам на хора, с които мога лесно да разговар?м.
..и тогава си спомних за всички неща, които бих искал да ти кажа...
... Ако тр?бва да ти ги кажа всичките, ще ми отнеме 100 години.
100 години за да ти кажа всички неща, които бих искал да ти кажа...
И докато б?х в метрото, си мислех...
Мислех за теб покрай всичките графити и цветове ...
Беше мръсно. Беше красиво.
Беше толкова неверо?тно красиво, гледах и си казах:
"Ние тр?бва да поговорим. Ние определено тр?бва да поговорим! "
Защото ти често казваш: «Ние не разговар?ме помежду си, както преди»
Но и аз мисл? така. Съгласен съм с теб. И после ...
И после си помислих: Ако не и кажа сега...
... Ако не ти кажа сега ...
това ще ме измъчва и в гроба!
?ова ще ме последва в гроба и ще ми говори...
Една малък глас ще ми говори: "?р?бваше да говориш с не?! Хей!
Проклет да си ! ?и не й каза. ?и не й каза. ?и не й каза.
?р?бваше да й кажеш. Нали ?
Какво има? Да не си...?
Наркотици ли си взел?
Взимаш наркотици в училище?
- О, Боже! - Не е гол?ма работа.
Не е гол?ма работа. ?ова, което е важно ...
което е важно ...
е, че сме заедно. Сега.
Разбираш ли? ?ова е, което има значение.
Останалото е без значение.
Добре. Изпий чаша мл?ко.
- Аз се чувствам добре. - Цели? си в пот.
Чувствам се добре. Ние сме добре. Обичам те толкова много!
- Обичам те. - И аз те обичам.
И аз те обичам много, но сега отивай в леглото.
Вземи чаша мл?ко, то е противоотрова.
- ?и си смееш ... - Аз се сме?, защото съм щастлива!
Аз също съм щастлив ...
?огава отивай да спиш, защото става късно.
Пийни малко мл?ко.
- Ами ... благодар? за превоза - Удоволствието е мое, скъпи.
- Къде ще рисувате, момчета? - В агенци?та на майката на Анто.
Ще направим малко дрипинг като Джаксън Полак.
- Джейсън ... кой? - Джаксън Полак.
Мамо...?
Ние говорихме много миналата нощ, нали?
Просто искам ...
Б?х на спийд.
Просто спийдът те кара да говориш много.
Не знам какво съм казал.
Не искам да мисл?, че ...
При?тен ден!
Приложено, мол?, е потвърждение за записване на детето ви
в интерната Дева Мари? за следващата учебна година.
Здравей, миличък!
?орта.
Развълнувана съм от покупката си! Открих страхотно сако в "Сюзи Кокет".
?олкова е сладко.
Струва ми 8 долара, но цената му е около 40. Виж колко е красиво.
?ова е "Марио Фабули" и ми прил?га като ръкавица.
Брошката ми с гроздетоще стои прекрасно върху него !
Виж. Като че ли е шито за мен.
Харесва ли ти? Сладко е, нали?
Грозно е.
- Господи, не си в настроение. - Може би, но все още имам вкус.
?во?та цел в живота е да сме врагове ли?
- Записа ме за следващата година! - Чуй.
Не, н?ма да слушам. ?и слушай, Защото вече ми писна. Ясно?
Може би мислиш, че имам още 3 години...
....и че тр?бва да ти благодар?, че ме изпрати там.
Обаче тр?бва да ти кажа, че дълбоко грешиш.
Схвана ли? Единственото, което ще се случи сега е...
...че ще си тръгна и н?ма никога да ме видиш отново.
Много лошо. ?ъкмо щ?х да прав? любимото ти филе миньон с картофено пюре.
И парче торта, за една при?тна вечер.
Мислиш, че всичкжо ще се оправи с филе миньон и торта?
- Следващи?т път - фъстъчено масло! - ?и ме изпращаш.....
в шибан интернат, далеч от всичко, което обичам и познавам ...
И това всичко, защото си некомпетентна
..да знаеш какво е да си майка.. Вината е изц?ло тво? !
?и н?ма да имаш този проблем. ?и никога н?ма да имаш деца.
- Откъде знаеш, че н?ма да имам деца? - Хомосексуалистите н?мат деца.
Беше много мило да го науча от н?кой друг.
"Моето момче и твоето момче, вече два месеца са заедно!"
А аз казах: "О,Боже мой! ?олкова съм щастлива да науча новината.»
Кой ... Кой ти каза?
Кажи ми кой ти каза, мол? те!
Майката на Антонин.
Антонин ...
... гаджето ти Нали се сещаш?
Което ме забол? най-много е, че ти скри това от мен ...
че ти не ми се довери и че не знаеш, колко много те обичам.
?и не ме обичаш. Не искам да чувам това!
Ако ме обичаше, ти не би ме отпратила далеч.
- ?ова не е любов ! - Остави ме!
- Съжал?вам, исках, ... - Не ме докосвай. Стига вече.
Стига вече.
- Съжал?вам ... - Не.
Хапни сега и после Антонин може да те закара до автогарата.
Н?мам настроение за това тази вечер.
- Не исках да те наран?. - Знам.
Всичко е наред, Юбер.
Аз заминавам за Ню Йорк утре. На театър.
Жалко, че тр?бва да учиш за да бъдеш финансово независим,
- ... иначе можеше да дойдеш с мен - Яж ми гъза.
Юбер, как върви в интерната?
- Какъв такт! Браво. - Какво?
?олкова ли е ужасно?
Ако наистина е толкова зле у дома, можеш да оставаш тук през уикендите.
Но майка ти те обича такъв, какъвто си?
Искам да кажа, т? те обича безусловно. Не е ли така?
?и й каза за Анто и теб, нали?
Не?
Десерт? Ягодова салата!
Луната до Зем?та, ало!
Мамка му.
"Заредена батери?"
Когато го казвам, наистина го мисл?.
Дълбоко в себе си аз ? обичам, но това не е любовта на син.
Странно е...ако н?кой ? нарани, бих го убил. Абсолютно.
Но в същото време има стотици хора, които обичам повече от не?.
?ова е парадокс: да имаш майка, ко?то си неспособен да обичаш,
но всъщото времи, неспособен и да не обичаш.
Единственото нещо, което тр?бва да убиеш в един живот
е врагът в теб, твърдото двойно ?дро.
Да доминираш над него е изкуство.
Колко добри артисти сме?
- Всичко наред ли е? - Да, добре съм.
Скъпи Юбер, Пиша ти от Котидж Гроув, Орегон
при?телката ми и аз наехме велосипеди от Ванкувър до Орегон.
В?тър в косите ни, преливащи се цветове, здрач, евтини мотели. Див живот.
Как си? Интерната? Как е майка ти? Джули XX
- Счетоводството, ало? - Г-жа Леминг?
Директор Надо, от интерната Дева Мари?.
Не знам как да ви го кажа, но ... Вашето момче, Юбер, той ...
- ...?ой изб?га. - Мол??
?ой беше на закуска, но го н?маше по време на проверката ...
?ърсихме навс?къде и намерихме писмо, адресирано до вас, в ста?та му.
?ъй като мислим, че може да е в опасност...го прочетохме.
- Какво пише? - Пише:
"Ще бъда в моето царство, ако искаш да говориш с мен."
Знаете ли, къде е "царството" му?
Да, в Монтмани. Извинете. По-добре да затвар?м.
Г-жо Леминг, бихме желали да се обадите, когато се видите с него.
Госпожо, никога не сме имали ситуаци? с беглец преди това.
Но има първи път за всичко!
Ако ми позволите, г-жо Леминг, от това, което съм наблюдавал,
Знам, че сте самотна майка.
Но не см?тате ли, че той би имал полза от мъжко присъствие в дома?
Малко мъжки авторитет може да му повли?е добре. Не сте ли съгласна?
Прекрачихте границата, арогантен тип. За кой се мислите, за Господ ли?
Вие ли ще ме учите какво трабва да прав?т майките?
Маниакално-депресивната ми майка прекара половината си живот в болница.
Омъжих се за страхливец, които напусна, защото бащинство не било за него.
Петнадесет години съм ставала в 5:30, за да отида на работа,а
карайки през проклети? трафик за да може синът ми да ?де и да ходи на училище!
- Г-жо Леминг. - Млъкнете!
Проклетите глупави мачо-задници! Вие винаги бързате да ни съдите
докато се разхождат наоколо с проклетите си вратовръзки на зайченца!
Хвърл?те червеното си бельо заедно с б?лото! Харесваш ли розови чорапи, копеле?
Не смей да казваш, че синът ми е изб?гал защото аз съм самотна майка!
Вие всички сте с коефициент на интелигентност 150 и вие, вие ...
вие сами се пъчите с безкрайни си дипломи,
а когато 17-годишен б?га от вашата институци? смеете да ми кажете, че съм лоша майка
и че незнам как да възпитавам дете!
Осмел?вате се да ми се обадите с вашите въпроси и дребни инсинуации.
Вие проектирате вашата некомпетентност върху мен! Върви на майната си, кучи син!
И ако не намер? възстановени парите си в пощата до следващата седмица,
ще дойда и ще ви накарам да изкашл?те и последната стотинка!
Ясно ли се изразих?
Сети ли се да донесеш дрехите ми?
Благодар?.
Реших, че не е гол?ма работа да пропуснеш един ден училище.
С оценките, които имаш...
Знаех също, че майка ти ти е оставила колата си.
?ака мислиш ти, но след всичко...
Аз съм ти само курва, нали? За останалото не ти пука.
Какво ще направи майка ти? Ще прати полици?та след мен ли?
- Нищо н?ма да направи. - ?р?бва вече да пораснеш!
Престани да ме гледаш с тези очи на малко кученце!
Имам чувства към теб...не само защото прежив?ваш трудни моменти.
Аз те обичам.
Антонин? Шантал.
- Чувал съм много за теб. - Не ме изненадва.
В?рно ли, че сте живели тук, когато Юбер е бил малък?
Да. Ние се преместихме в града след развода. ?ова е на баща му вече.
Къде е Юбер? На скалите?
Да.
Превод, тайминг и субтитри: sofiaguy www.bggaylife.com
един филм на КСАВИЕ ДОЛАН